More My Movies: www.thepiratebay.org/user/Movie4All/
Eu colecționez pești colorați.
Îi țin într-un mic acvariu, la mine în cameră.
Altor copii de vârsta mea le plac câinii sau alte animale.
Dar mie îmi plac peștișorii.
Îi înțeleg. Ei trăiesc sub apă, într-un acvariu,
și nu aud nimic, doar privesc printr-un geam.
Numele meu e Clay Pietrysk.
Sunt un adolescent obișnuit.
Numai că sunt surd de când m-am născut.
Și nu prea pot vorbi.
Un adolescent obișnuit, doar că sunt surd.
Iar tata a fost împușcat în fața barului Keys Rock,
acum un an și ceva.
Dar nu asta contează.
Contează că aștepți pe cineva care știi sigur că nu mai vine.
Tot timpul petrecut așteptând.
Și oamenii pe care-i cunoști în sala de așteptare.
Tata a fost împușcat cu un singur glonț, în stomac.
Sora lui Walter Blount a fost violată, înjunghiată
și lovită în cap de opt ori, cu o cărămidă.
După ce a murit, asasinul a încercat să-i ardă cadavrul.
Dar nu a putut, așa că i-a lăsat cadavrul pe malul râului,
acoperit pe jumătate cu un sac pentru gunoi.
Haide, frate.
Încercați pizza Mega-pui.
Pui tâmpit!
Nu spune asta!
Iată o discuție interesantă, despre ceea ce simt bunicii.
De multe ori, alți membri ai familiei sunt neglijați în favoarea copiilor.
Dar și ei suferă. La fel de mult.
Mulțumesc că ați vrut să vorbim despre asta azi. E foarte bine.
Trebuie să stau și să ascult?
Linda Pietrysk ne va arăta albumul în amintirea soțului ei, Larry.
Linda?
Nu prea-mi place să vorbesc despre asta...
în fața altora.
Dar după mine urmează Gloria și a zis că, dacă pot eu, poate și ea.
Am găsit niște poze și voi începe cu ziua în care l-am cunoscut pe Larry.
Asta e de când a fugit să joace baseball în Oregon.
Nu i-a mers cu baseball-ul și s-a apucat de băut.
Și...
asta e de când s-a născut fiul nostru, Clay.
Cât a trăit, tata a băut mult și a colecționat arme.
Și prietenii lui beau mult și colecționau arme.
Unul dintre ei, Mark Jankowsky, l-a împușcat cu una dintre acele arme,
într-una dintre acele nopți de beție.
S-au spus diferite versiuni despre ce s-a întâmplat.
Indiferent cum a fost, puțin îmi pasă.
Mark Jankowsky l-a ucis pe tata.
Și asta e ultima poză cu Larry pe care o am.
Cu Mark, tipul care...
Dar am păstrat-o pentru că...
e cea mai recentă.
- Deci... - Mulțumim, Linda.
Știu că nu ți-a fost ușor. Mulțumim. A fost bine.
Și Claire Blount are un album, în amintirea fiicei ei.
Claire?
Am făcut acest album pentru fiica mea, Annie.
În aproape toate pozele e și fiul meu, Walter,
pentru că erau... sunt gemeni.
Walter a venit cu mine azi pentru că l-am rugat. Nu voia să vină.
Annie a venit pe lume prima, iar Walter, 8 minute mai târziu.
Singura dată când Walter a fost pe locul doi.
Annie a născut o fetiță, pe nume Beth.
Are 5 ani. E nepoata mea.
Locuiește cu noi acum.
Și Annie era logodită cu un tip, Brice.
Eu și Walter avem multe în comun.
Nu numai faptul că niște oameni pe care i-am iubit au fost omorâți,
ci și faptul că suntem legați de niște lucruri
pe care ei le-au lăsat în urmă.
Spune-mi.
Să fii cuminte.
La ce oră ajungi acasă? Bine.
Te iubesc.
Nu există niciun indiciu că Tom Friedinger are vreo legătură cu uciderea lui Annie Blount.
Nu există probe, nici martori, nimic.
Știm doar că victima a vorbit cu dl Friedinger cu o oră înainte de a fi răpită și ucisă.
Da, el o conducea acasă seara, când era beată, cum era și în seara aceea.
Îi făcea cadouri, îi scria scrisori, îi dăruia flori,
dar asta nu înseamnă că a atacat-o în seara aceea.
Sentimentele lui față de victimă nu sunt un motiv pentru a-l judeca.
Mai ales dacă se ia în considerare stilul de viață al domnișoarei Blount.
Onorată instanță, pur și simplu nu există motive pentru a-l judeca.
Eu și Walter... știm cum e.
Când apar zorii unei noi zile și cineva drag nu-i mai vede.
Știm cum e.
Oamenii trebuie să aibă ceva în comun pentru a fi apropiați.
Cum ar fi munca, un hobby, un sport sau o dorință
de a schimba ceva, de dreptate.
- Ridicați-vă. - De a clarifica lucrurile.
Dar așteptarea poate fi grea.
Și, după un timp,
simți că povestea nu mai poate continua fără tine.
După un timp, intri înapoi în poveste.
Așa nu ne ajuți deloc.
Nu e bine că ești în sală la procesul lui Friedinger.
- Așa, el inspiră și mai multă milă. - Milă?
Walter, e un grăsan idiot, care n-a omorât în viața lui nicio muscă.
Știi asta la fel de bine ca mine.
Cu toate dovezile pe care le avem, juriul va fi de partea lui.
Vino la proces, ca să clarifici lucrurile.
- Doamna Pietrysk? - Bună ziua.
- Enervează-te puțin înainte să vii. - Selecția juraților va dura toată săptămâna.
Vom putea respinge jurații care nu ne convin.
Vom alege pe cine trebuie.
- Bine? - Bine.
Bună. Ești fiul Gloriei, nu?
- Da. Walter. - Walter, așa e.
O, Doamne!
Nu se fumează în locul ăsta blestemat.
Am venit pentru alegerea juraților.
Se pare că va dura, tocmai mi-a spus procurorul.
E un bufet la etajul al doilea, dacă ți-e foame.
Mulțumesc.
Noapte bună. Te iubesc.
Și eu te iubesc, mamă.
Încercați pizza Mega-pui.
Du-te-n găina de mă-ta!
N-ar trebui să...
Ce-i?
Ar trebui să-mi spui ce crezi despre Mega-pui.
Te rog, du-te naibii.
Rudele victimelor caută, în general, sprijinul moral al justiției,
vor ca ucigașii să fie arestați,
judecați, condamnați și pedepsiți.
Din păcate, justiția există pentru întreaga societate,
nu pentru fiecare individ în parte.
Așadar, orice pedeapsă credeți că merită, probabil că nu va primi.
Dar, chiar dacă asasinul e condamnat la moarte,
tot nu vă veți simți mai bine.
Bine, ajunge pentru azi.
Nu uitați de târgul de caritate.
E o bună ocazie să scăpați de lucrurile pe care nu le mai folosiți,
dar și un mod de a strânge bani pentru familiile victimelor.
E o treabă bună.
Judecătorul a respins cererea apărării de a se renunța la proces,
așa că mergem mai departe.
Despre morți numai de bine... dar ea bea foarte mult.
Trăia în promiscuitate, avea relații sexuale cu o mulțime de bărbați.
În consecință, mulți bărbați aveau motiv să reacționeze.
Era o persoană care își punea viața în pericol foarte des.
- Nu e adevărat. - S-a stabilit, la acest proces,
că domnișoara Blount nici nu era sigură cine e tatăl fiicei sale.
Cum poți să spui asta despre sora mea?
- Domnule Blount? - Omul ăsta minte!
- Domnule Blount. - E o minciună.
- Minte! - E ultimul avertisment, domnule Blount.
Nu știe nimic despre ea.
De ce îi permiteți? Ești un...
Walter, ce s-a întâmplat?
Avocatul apărării își bazează pledoaria pe faptul că sora mea era o târfă.
Asta nu e bine.
Spune că și-a făcut-o cu mâna ei.
Îmi pare rău.
Nu-i destul că-l reprezintă pe...
acel individ de rahat, dar mai și contestă onorabilitatea sorei mele?
Ce-ar fi să-l așteptăm la ieșire
și să-i tragem o mamă de bătaie?
N-am mai fost într-un tribunal până acum.
Aici parcă ești în altă țară.
Limbajul folosit, tot ce se întâmplă e...
Parcă m-aș fi urcat în alt avion și...
am ajuns într-o țară urâtă, unde n-ar trebui să fiu.
Nu ești prea vorbăreț, nu-i așa?
Nu știu.
Ce făceai până să se întâmple toate astea?
- Lupte libere. - Lupte libere?
Da, eram în Iowa, la antrenament, cu echipa națională.
Când am aflat ce s-a întâmplat m-am întors acasă și aici am rămas.
- Câți ani ai? - 24 de ani.
24 de ani... și vrei să rămâi pe-aici.
De-abia aștept să se termine odată, într-un fel sau altul.
Și ce faci când nu ești la tribunal?
Cum adică?
Cu ce te ocupi? Lucrezi undeva?
Sunt pui.
Puiul care stă în față la Maybourne.
Ție ți-am spus să te duci naibii?
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
- Stăteai și te holbai la mine. - Nu prea știu ce să fac acolo.
Colegul meu, José, dansează, dă din aripi...
Da. Tu ești cel care stă la fereastră.
Puiul cel trist.
Eu lucrez la o casă de cultură.
Mă ocup de diferite evenimente, în special nunți.
Fac asta de când a murit Larry.
Înainte habar n-aveam pe ce lume sunt.
O prietenă lucrează acolo la Personal și așa m-au angajat.
Îți place? Munca ta?
Nu trebuie să port un costum de pui.
A, lupte libere. Corect.
Am reușit.
- Ce naiba faci? - Am reușit.
Dumnezeule, Walter,
de ce ți-ai pus atâtea greutăți?
Ți-am făcut o cheie.
Încuie când pleci.
Mulțumesc.
Participi la compionat?
- Nu. - Ce?
Nu mai lupt, domnule antrenor.
Atunci de ce naiba te antrenezi atât?
Idiotule, să mă pupi în fund.
Duceți-vă după ceilalți. Te dai mare? Nu vorbești cu mine?
Haideți, băieți. Ăsta-i idiot.
Vii cu mine, durule? Vii cu mine?
Te crezi tare, uriașule? Haideți, să mergem.
Ai vreo treabă? Vrei să iei autobuzul galben?
Trebuie să vorbești cu mine mai întâi, durule.
Ce ai? Fă ceva.
Haide, idiotule, te bați cu mine sau nu?
N-ai auzit? Ești surd cumva?
Hai, amice, fă ceva.
Nu sta pe loc.
Să mă pupi în fund.
Lasă-l în pace!
Tâmpitul m-a lovit...
Stai liniștit.
Eu sunt Walter. O cunosc pe mama ta.
Dă-mi pistolul.
Vorbesc serios. Dă-mi-l.
Pistolul.
Dă-mi pistolul.
Idiotul ăla a vrut să mă împuște.
...și a scos pistolul.
Fir-ar să fie!
Treci în camera ta!
Trebuie să vorbesc cu el, vrei să mă aștepți?
Ce ți-am spus eu?
Știu! Uită-te la mine!
Știu că se luaseră de tine.
Nu poți să faci așa ceva.
Vrei să nu te mai uiți?
De ce avea pistolul la el?
- A fost al tatălui lui. - Nu, ce făcea cu el?
Nu sunt proastă, Walter. Nu i-am dat și gloanțe.
Bine, o să i-l iau.
Acum trebuie să-l mut la altă școală. Fir-ar!
De când a început procesul, nu mă mai înțeleg cu el.
Mă descurc acum, așa că...
Da.
Mama ta mi-a spus că te întorci repede, așa că te-am așteptat.
Vrei să bem o bere?
Eu nu beau.
Ți-aș putea face rost de o slujbă unde lucrez eu, dacă vrei.
O muncă de birou sau...
Nu, mulțumesc.
Ți-am povestit despre fata aia cu care mă întâlnesc, nu?
- Da. - Grace.
E însărcinată.
O s-o cer de nevastă.
Bine.
Voiam să te rog să-i spui mamei tale că vreau înapoi inelul lui Annie.
Eu nu pot... nu vreau s-o supăr cu asta.
Dar nu-mi permit să cumpăr altul.
Dacă se supără și nu vrea, să știi că înțeleg.
O să vând colecția de discuri a lui Annie.
La târgul de caritate. Dacă nu le vrei tu.
- Ai văzut pantalonii mei galbeni? - Uită-te în coșul de rufe.
Unde? Aici?
Grozav, mamă.
Trebuie să fiu mai atentă când spăl rufele.
Acum trebuie să-mi cumpăr alții, pentru serviciu.
De ce?
Pentru că puii sunt galbeni, mamă, nu roz!
Poate ar fi cazul să pleci iar în Iowa.
Dragul meu, Annie n-ar fi vrut asta.
Ce, adică?
Să stai în stradă, costumat în pui.
Nici să te duci zi de zi la tribunal, ca să-l vezi pe fiul retardat al lui Peggy Friedinger.
Și ce-ar fi vrut Annie, mamă?
Probabil că ar fi vrut... Nu știu!
Să faci ceea ce făceai de obicei, așa cum făceai de obicei.
- Ți-e rușine cu mine? - Nu, dragul meu.
Annie ar fi vrut să fac ceea ce trebuie.
Eu doar vreau dreptate.
Pot să-ți fac o omletă...
Am vorbit cu Brice mai devreme. Vrea înapoi inelul lui Annie.
Cine?
A lăsat gravidă o fată și acum vrea inelul lui Annie.
E în camera lui Beth, pe măsuța de toaletă.
Ce faci?
Nimic. Tu ce faci?
Bunica a zis că azi pot să nu mă duc la școală.
Și ce-o să faci?
- Tu ești, Walter? - Da.
- Bună. - Bună.
Uite ce e... am venit ca să...
- Vrei să-ți scoți masca aia, te rog? - Da.
Mulțumesc.
- Știi că plouă, nu? - Da.
- Și trebuie să stai în ploaie? - Da.
- Vii să bem o cafea? - Nu beau cafea.
- Dar o să stau cu tine. - Bine.
Așteaptă puțin.
Vreau să-ți mulțumesc că l-ai ajutat pe Clay.
Mă tem că... am fost nesuferită.
Oricum, îți mulțumesc.
Ce se va întâmpla cu el?
Primăria îl va integra într-un program...
Ce program?
Un geniu de la Primărie crede că, dacă trimiți un copil la Morgă
și vede cum se fac autopsiile, viața lui se va schimba.
- Autopsii? - E un copil, iar tatăl lui a fost asasinat.
Uite... am o nuntă sâmbătă și pot să fiu însoțită de cineva.
Bine.
Nu e o întâlnire amoroasă, pur și simplu vreau să merg cu cineva.
Eu...
Plâng mult la nunțile astea, nu pot să mă abțin.
Mă gândesc la Larry, la tot ce am pierdut...
Prietenii mi-au zis că ar trebui să renunț, dacă nu-mi pot controla emoțiile.
Așa că m-am gândit că, poate, dacă e cineva cu mine,
n-aș mai fi atât de deprimată.
Dacă vrei să vii.
Afară.
Trebuie să mă îmbrac.
Ieși.
- Bună, Walter. - Bună.
- Arăți bine. - Mulțumesc. Și tu.
Nu-i ciudat să mergi la o nuntă unde nu cunoști pe nimeni?
Ba da.
Mă simt cam aiurea pentru că ți-am cerut ajutorul.
E în regulă.
Oricum aveam de gând să mă uit la televizor, așa că...
- Bine. Să mergem. - Bine.
Mulțumesc.
- Nunta la care mergem... - Da?
Povestea lor de dragoste e foarte frumoasă.
Cântau amândoi în corul bisericii.
Tatăl ei a murit, era militar, așa că la altar o va conduce un unchi.
Iar drapelul cu care a fost acoperit sicriul tatălui ei
va fi așezat pe un loc gol, în rândul întâi.
Mirele și mireasa își vor cânta câte un cântec...
și ea e însărcinată.
Scuze.
Știu că e o prostie.
Îi iei de soț pe acest bărbat...
Ai zis că n-o să plângi.
la bine și la rău...
până când moartea vă va despărți?
Da.
Vă declar căsătoriți.
Poți săruta mireasa.
- Te plictisești îngrozitor. - Nu, priveam.
Da, sunt atât de fericiți, nu-i așa?
Ai fost căsătorit?
- Cât pe-aci? - Nu.
Eu... cu luptele, știi.
Luptele. N-ai copii?
Uneori am grijă de fetița sorei mele.
Are 5 ani și jumătate și stau cu ea uneori.
- Bună, frumoasă doamnă. - Bună.
Hai să dansăm.
- Nu te superi, nu? - E în regulă.
- Haide. - Bine.
- Mirele a fost foarte amabil. - Da.
S-a purtat foarte frumos cu noi, nu?
- Cred că e un tip cumsecade. - Da.
Îmi pare rău că m-am îmbătat.
Nu-i nimic. E... Iartă-mă că m-am uitat la desenele tale.
Nu știu de ce am făcut asta.
- Îmi pare rău, m-am purtat aiurea. - Dar mi-au plăcut.
Sunt bune. Îmi place că nu sunt oameni în ele.
Nu trebuie să spui asta.
Nu, chiar mi-au plăcut. E ceva special când vezi o cameră goală.
Te întrebi ce se va întâmpla. Nu știi ce urmează.
Da, așa cred.
Asta îți face bine...
având în vedere tot ce simți. Mie mi-a făcut.
Mă bucur că spui asta, Walter.
Dumnezeule, era Clay.
Vreți să opriți autobuzul?
Fir-ar să fie, Clay!
Ce naiba faci?
Treci acasă!
Treci imediat acasă!
Aici locuia tipul care l-a ucis pe soțul meu.
Mulțumesc. Îmi pare rău pentru chestia cu fiul meu.
- Linda? - Ce e?
Îl întrebi pe Clay dacă vine la sala de sport luni dimineață, înainte de școală?
- De ce? - Tu întreabă-l.
La 7:30, la sală.
Bine.
- Noapte bună. - Mulțumesc pentru nuntă.
Cu plăcere. Noapte bună.
Ia-ți un castron, da?
Ai avut întâlnire aseară.
Ceva de genul. Nu chiar.
- Ai ieșit cu Linda? - Da.
- Foarte frumos. - Da.
Trebuie să mă ajuți cu târgul de caritate.
N-am de gând să-mi pierd vremea cu tine și cu grupul tău de sprijin.
Nu-ți cer să vii, Walter, ci doar să faci ordine în garaj.
Nu pot să ridic toate lucrurile alea.
- Bine. - Mulțumesc.
Mă bucur că ai o nouă prietenă.
Am fost la o nuntă, unde ea avea treabă. Asta e tot.
Haideți. Continuați.
Nu știu cum să vorbesc cu tine, așa că ți-am scris ceva.
E despre echipă.
Asta vreau să văd.
Înseamnă că mama ta își dă acordul. Trebuie să-i dai să semneze.
Atenție!
Cred că ești bun la asta.
Vei putea să-ți lucrezi mușchii.
Haideți. Încă o dată.
Luptele m-au ajutat mult când eram de vârsta ta.
Pauză cinci minute.
El e antrenorul. Va vorbi cu tine acum.
- Tommy a venit acasă la 11 seara. - De unde știți?
Tocmai începuseră știrile. Ne-am uitat împreună.
- Știrile de la ora 11? - Da.
Mereu vedem împreună știrile și serialul care urmează.
Așadar, la ora 11, la o oră după ce, potrivit legistului, a avut loc asasinatul,
fiul dumneavoastră, Thomas, era acasă?
Exact asta am spus.
Nu mai am întrebări.
Puteți coborî, doamnă Friedinger.
Walter, salut.
Salut.
Grace a acceptat cererea mea în căsătorie.
- Felicitări. - Mulțumesc.
Te rog, dă-te puțin...
Nu le va spune părinților ei că e însărcinată decât după nuntă.
- Deci trebuie să ne grăbim. - Bine.
Aș vrea să vii la nuntă.
Tu și mama ta trebuie să veniți.
Ar fi aiurea dacă n-ați veni.
Grozav.
Mulțumesc.
- Mulțumesc, frate. - Da.
Cum merge?
Să faci lupte e altceva decât să crești peștișori.
Dar vine la toate antrenamentele și are voință.
Îl voi ajuta.
Gata, băieți. Ne vedem mâine, dar nu dimineață, ci după școală.
V-ați descurcat bine. Haideți, duceți-vă.
Crezi că va face față?
- Da, e făcut pentru lupte. - Bine.
Dar să se dea cu o cremă analgezică.
Și spune-i să facă un duș fierbinte înainte de culcare. O să-l doară mai puțin.
Mulțumesc.
Doamnelor și domnilor jurați, ați ascultat toate mărturiile.
Acum datoria mea e să vă instruiesc cu privire la ce veți face în continuare.
În decizia pe care o veți lua trebuie să aveți în vedere faptele și legea.
Și trebuie să stabiliți faptele pe baza probelor prezentate la proces,
nu din alte surse.
- Bună. - Bună.
Juriul deliberează.
- Bună. - Bună.
Au amânat până luni.
Uneori durează câteva ore, alteori, mai multe zile.
Nu avem ce face, trebuie să așteptăm.
Vor comunica decizia săptămâna viitoare. Sunt sigur.
Ce faci sâmbătă și duminică?
żQué vas a hacer este fin de semana?
Nu știu.
Am altă nuntă sâmbătă seară.
Dacă vrei să-ți omori timpul...
S-au cunoscut pe Internet.
El e într-un scaun cu rotile, iar ea lucrează la o sală de sport,
în South Health, ca profesoară de gimnastică.
El e profesor de informatică la CMU. Ea nu are facultate.
E o nebunie.
Dacă n-ai ce să faci...
- Îmi dai un răspuns sau nu? - Desigur.
Vin cu tine.
- Bine. - Vin.
Bine.
Începe. așa că...
- Ne vedem mai târziu. - Bine. Mâine, la 5:00.
Prietenul tău, Brice, a trecut pe-aici cu logodnica lui alaltăieri.
Cred că vor să facă nunta la Casa de cultură.
Le-am spus că-i ajut, ca să-i coste mai puțin.
Drăguț din partea ta.
Hai, Linda, dansează!
- Vrei să dansezi? - Nu știu să dansez.
Nici soțul meu nu știa. Eu mă duc. Nu ești obligat să vii.
Toată lumea trebuie să danseze și să se distreze.
Haide, Linda, te învăț eu.
Îmi pare rău.
- Doar ești la muncă... - Da, dar te-am lăsat singur o oră.
Trebuie să-ți faci treaba.
Trebuia să mă asigur că vor mătura petalele de trandafir.
- Închideți dumneavoastră? - Da, puteți pleca.
Bine.
- Mulțumesc pentru ajutor. - Cu plăcere.
Nu ești obligat să mai vii, dacă te plictisești.
Nu, e...
- Ești sigur? - Da, m-am distrat.
Da, în felul tău.
- În felul meu? - Da.
Știu că sunt mult mai mare ca tine și că sunt complet distrusă...
Nu, te rog, nu te opri.
Te rog, continuă, am așteptat prea mult.
- Bună. - Bună.
Vreau să-l ții tu.
Dacă-i spun lui Clay că e la tine nu se va supăra.
- Nu mai pot să-l țin în casă. - Nu vreau.
E tot ce i-a mai rămas lui Clay de la tatăl lui.
Nu pot să-l arunc.
N-am mai...
De când a murit Larry n-am putut nici măcar să vorbesc cu cineva,
cu atât mai puțin să fac dragoste.
Cred că ar trebui să plec.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Hai, aici.
Bine? Hai și tu.
Prinzi de-aici, da?
Doi.
Ba știi. Haide.
Uită-te la mine.
Faci ce fac și eu.
Du-te naibii!
Haide!
Iartă-mă că te-am aruncat așa.
Așa e sportul ăsta, n-am făcut-o înadins.
Anul trecut, pe vremea asta...
am fost selectat pentru echipa națională.
Mi-am făcut imediat bagajul și am plecat în Pennsylvania.
Aveam mult de luptat, dar...
Victoria era aproape.
Eram la antrenament.
Un antrenor a venit...
Când l-am văzut cum mă privește...
am știut că s-a întâmplat ceva îngrozitor.
Așa că am luat primul autobuz spre casă, unde toți erau distruși.
Nepoțica mea întreba mereu unde e mama ei, iar logodnicul...
era așa de șocat că nu putea să aibă grijă de ea.
Mama vorbea într-una.
Parcă fiecare se gândea numai la el însuși.
Nu la Annie, nici la cel care a ucis-o.
Eu simțeam că înnebunesc când mă gândeam la el.
Habar n-am ce vrei să spui.
Spune-i mamei tale, iar ea îmi va spune mie.
În procesul Mark Henry Jankowsky,
dosarul nr.T021554,
juriul, cu puterea care i-a fost conferită,
îl declară pe acuzatul Mark Henry Jankowsky vinovat,
conform articolului 187-a din Codul Penal,
de uciderea lui Lawrence James Pietrysk.
Te simți bine?
Clay a adormit.
Suntem singuri?
Stinge lumina.
Ce-i?
Vrei asta?
Scrie.
Ce e?
Mamă, ce faci?
Fac curat pentru târgul de caritate.
- Văd. - Mersi că ai scos toate gunoaiele alea.
Mamă, verdictul.
Verdictul se dă peste o oră.
Nu vii?
Mă duc la biserică.
Indiferent dacă Tom va fi închis sau eliberat, pentru mine nu se va schimba nimic.
Doamnelor și domnilor jurați, vă rog să ascultați cu atenție verdictul,
care va fi citit de președintele juriului.
După aceea veți fi întrebați dacă ați dat verdictul respectiv.
Rog publicul să păstreze tăcerea cât timp este citit verdictul.
Cine va tulbura liniștea va fi dat afară din sală.
Domnule Friedinger, vă rog să stați în picioare, cu fața la juriu.
Domnișoară Nedrine.
Tribunalul Suprem a judecat cazul
lui Thomas Robert Fridinguer, dosarul nr.S821423.
Juriul, cu puterea care i-a fost conferită,
îl declară pe acuzatul Thomas Robert Friedinger nevinovat,
conform articolului 187-a din Codul Penal,
de uciderea lui Ann Leen Blount și retrage acuzația.
Doamnelor și domnilor jurați, acesta este verdictul?
Sunteți unanim de acord?
Walter...
Te simți bine?
Pot să te ajut cu ceva?
Vrei să fii singur?
Domnule!
Da?
- M-am răzgândit. - Poftim?
Discurile.
Luați-vă banii înapoi, nu vreau să le mai vând.
Ne-am înțeles la preț, cred că v-am dat cât trebuie.
Dar nu e vorba de bani, vreau înapoi discurile fiicei mele.
Domnule, ar trebui să dați discurile înapoi.
- Care e problema ta? - Dați înapoi discurile.
- Gloria, ține minte de ce faci asta. - Hai, ia-ți lestemații de bani, te rog.
- Gloria, inspiră adânc... - Du-te naibii, Hank.
Vreau discurile fetei mele înapoi.
Gloria, adu-ți aminte de ce facem asta. Încercăm să...
Dumnezeule, doamnă!
Luați discurile. Îmi pare rău.
Luați-le. Dați-mi-l doar pe cel cu Allan Parsons Project.
Eu i l-am dăruit.
Hank, iartă-mă, îmi pare rău.
M-ai lovit cu umbrela!
Îmi pare rău.
Ți se pare amuzant?
E de râs?
Da, bine. Bine, bună treabă.
Păi, da.
Foarte bine.
E în regulă.
Nu-i nimic.
Ce s-a întâmplat?
L-au...
L-au declarat nevinovat.
L-au pus în libertate.
Ajută-ne cu răcoritoarele, dacă nu te deranjează.
Walter...
Clay merge la campionatul Varsity. Va lupta cu Peabody.
- Bravo. - Vrea să vii la...
Walter, te rog, masca.
Vii pe la noi mai târziu?
Bine.
Intrați, luați Mega-pui.
Intrați.
Intrați, luați Mega-pui.
- Bună, Tom. - Ce?
Intră și ia un Mega-pui.
Ia-ți un Mega-pui, Tom.
- Te simți bine? - Da.
- Nu, doar eu l-am băgat în asta. - Se va descurca bine.
Luptători!
Dați-vă mâna.
Luptați!
Două puncte.
Ridicați-vă!
Clay, te-a pus jos.
Mișcă!
Un punct.
Haideți.
Gata? Luptați!
Prinde-l pe dedesubt!
Aruncă-l!
Unu, doi, trei!
Ai reușit, Clay!
Ai învins.
Ai învins!
Bine, Clay!
Hai, du-te.
Nu l-am văzut pe Clay atât de fericit de ani de zile. E foarte fericit.
E foarte mândru de el.
Te-am căutat după aceea.
Deci asta înseamnă pentru tine mai mult decât o simplă așteptare?
Pentru mine, da.
E mai mult.
N-ai de gând să dispari?
- Nu. - Pentru că eu și Clay...
te placem foarte mult.
Adică te iubim, asta am vrut să spun.
De câte ori ai lovit-o?
De câte ori?
De câte ori ai lovit-o?
Nu, te rog!
Te rog!
Ești un idiot, un nenorocit. I-ai ars cadavrul.
Ba nu. Mai erau și alții în barul ăla. Numai eu mă purtam frumos cu ea.
- Ai omorât-o! - Ba nu. Am vrut doar s-o conduc acasă.
Dar ea nu m-a lăsat. Nu m-a lăsat!
Ea nu m-a lăsat.
Eram prietenul ei.
Am încercat.
Eram prietenul ei.
Nu voi spune nimănui ce s-a întâmplat, bine?
Pot să plec acum, te rog?
Te rog, lasă-mă să plec.
Clay...
Ce cauți aici? Du-te acasă.
Du-te acasă, Clay.
Du-te acasă!
Hai, du-te!
Verdictul e inadmisibil, dar... au fost audiați mulți martori
și toți au confirmat că...
Știi doar.
Probele împotriva clientului meu nu erau foarte convingătoare.
Personas que tuvieron relaciones de naturaleza sexual con la Sra. Blount:
Îmi pare rău, domnule Blount.
Walter!
Walter...
- Ce e? - N-a fost el.
- Ce? - Nu a făcut-o el.
El doar...
a încercat să o ajute.
- Făcea ce ar fi trebuit să fac eu. - Nu.
- Trebuia să fiu cu ea în seara aceea. - Nu.
Cum a putut cineva în care avea încredere să-i facă așa ceva?
Gata, lasă...
Lasă-mă să am grijă de tine, lasă-mă să te ajut.
Lasă-mă să te iubesc.
Ce suntem noi?
- Ce? - Ce însemnăm...
unul pentru altul?
- Niște amintiri triste? - Walter, încetează.
Tu ai obținut condamnarea. Eu cu ce m-am ales?
Cu nimic. Uită-te la mine.
Sunt un pui amărât.
Nu te speria, n-o să-ți cer să mă salvezi.
Și nici n-o să dispar. Nu trebuie să...
Nu mi-e frică.
Plec înapoi în Iowa.
Nu pot...
Nu mai pot să stau aici.
Îmi pare rău.
Hei...
Când aveam opt ani
am întrebat-o pe bunica ta dacă pot să dorm în pivniță,
pentru că nu mai voiam să împart camera cu o fată.
Mama ta s-a supărat rău.
Venea mereu în camera mea și se strecura în pat, după ce adormeam.
Așa cum faci și tu.
De-aia bunica i-a cumpărat asta.
Ca să-i țină de urât noaptea.
Și să se simtă mai bine.
Cred că acum e a ta.
Uite, e pentru tine.
Nu înțeleg ce spui.
Un om? E despre omul acela?
Nu știu.
Nu mai știu.
Uite cheia de la sala de forță.
Antrenorul Par și cu mine credem că, dacă mergi bine la anul,
poți să ajungi în finală.
O să te descurci.
Trebuie să merg la muncă diseară. Te rog să nu ieși din casă.
Sunt foarte norocos să te am.
Țin minte că l-am întrebat pe tata dacă a știut, când a văzut-o pe mama,
că era iubire adevărată. Mi-a spus că a știut după a doua întâlnire.
- Bună. - Bună.
Mi-am petrecut viața întreagă așteptând...
crezând că nu merit ceva mai bun decât aveam.
Un soț bețiv, un fiu, o viață în sud.
Știi ceva? Îmi place aici.
Ador cerul gri și clădirile vechi
și mirosul care iese din case și din prăvălii.
Ador să-mi cresc fiul aici.
Și ador să fiu cu tine.
Scuză-mă, sunt foarte tristă.
Știu că, dacă m-ai lăsa,
aș putea avea grijă de tine.
Și știu că, dacă ai vrea, ai fi perfect pentru mine și Clay.
Știu că ai fi, pentru că ești deja.
Trebuia să...
Înainte să pleci, să-ți spun ce simt.
Atât.
Doar atât.
Cred că cel mai important e ce lăsăm în urmă.
Pistolul, cutia muzicală, cheia de la sala de forță.
Tot ce ne leagă de cineva.
Și poate, cumva, aceste suveniruri ne fac să ne tot gândim ce să facem cu ele.
Dar așteptarea poate fi grea.
>i>Și, după un timp, simți că povestea
nu mai poate continua fără tine.
După un timp, intri înapoi în poveste.
Linda!
Am greșit.
Clay nu-i aici. A luat pistolul.
- Nu știu unde să-l caut. - E în regulă.
Mă duc eu.
Bună.
Ce dorești?
- Clay! - Fugi, mamă!
- Fugi! - Clay!
Clay!
L-ai împușcat.
Walter!
Walter...
Eu colecționez pești colorați.
Îi înțeleg. Ei trăiesc sub apă, într-un acvariu...
Nu aud nimic.
Doar privesc printr-un geam.
Numele meu e Clay Pietrysk.
Sunt un adolescent obișnuit.
Numai că sunt surd de când m-am născut.
Și nu prea pot vorbi.
Foarte frumos.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc, mamă.
Dar nu de asta mi-e cel mai greu.
Cel mai greu e să aștepți pe cineva care știi sigur că nu mai vine.
Tot timpul petrecut așteptând.
Și oamenii pe care-i cunoști...
în sala de așteptare.
More My Movies: www.thepiratebay.org/user/Movie4All/